Femeile nu au temperament flegmatic,
sau echilibrul mental pentru a-și da cu părerea în afacerile politice.
Dacă le vom permite femeilor dreptul de a vota,
asta va duce la pierderea structurii sociale.
Femeile sunt bine reprezentate de către tații, frații și soții lor.
Dacă le vom oferi dreptul de a vota, trebuie să le mai oferim și alte drepturi.
Vor cere dreptul de a deveni deputați, miniștri de cabinet, judecători.
DE ZECI DE ANI, FEMEILE AU MILITAT ÎN MOD PAȘNIC
PENTRU EGALITATE ȘI DREPTUL DE A VOTA.
ARGUMENTELE LOR AU FOST IGNORATE.
CA DREPT URMARE, EMMELINE PANKHURST, LIDERA MIȘCĂRII SUFRAGETELOR,
A CERUT O CAMPANIE NAȚIONALĂ DE NESUPUNERE CIVILĂ.
ACEASTA ESTE POVESTEA UNUI GRUP DE FEMEI DIN CLASA MUNCITOARE
CARE S-A ALĂTURAT LUPTEI.
MIȘCAREA SUFRAGETELOR
Maud, du asta pe West End.
Trebuie livrat până la ora 18:00.
Trebuia să-l ducă băieții care livrează.
Dreptul femeilor la vot!
Victoria va fi a noastră!
Dreptul femeilor la vot!
Victoria!
Dreptul femeilor la vot!
- George doarme? - Da.
Doamna Garston i-a dat să mănânce niște pâine cu gem.
Ești bine? E târziu.
- Taylor m-a trimis să livrez ceva în oraș. - Dă-mi să văd.
E o nimica toată. Am fost prinsă în încăierare.
Erau o grămadă de femei care strigau.
Au spart toate geamurile de pe West End.
Voi livra eu pachetul acela pentru tine mâine dimineață.
- Vii în pat? - După ce fac curățenie.
Mâinile sus.
Mâine sus. Dacă o să te mai miști așa, n-o să te mai îmbraci niciodată.
Poftim șosetele.
În regulă, dragă.
Treci încoace. Să fii cuminte.
Haide, grăsuțule.
Doamnă Miller!
Nu mă ignora.
- Îmi pare rău, domnule Taylor. - Iar ai întârziat.
- Nu poți spune că am întârziat, am... - Taci din gură!
Ascultă-mă bine. Asta e a doua oară când ai întârziat
- și lucrezi aici de trei săptămâni. - Nu am întârziat...
Nu-mi răspunde. Atât îți spun.
- Îmi pare rău. - Vrei să te dau afară?
Nu, nu, domnule Taylor. Nu vreau asta. Mâine nu o să mai întârzii.
- Nu o să mai întârzii de acum înainte, jur. - Nu mai pierde timpul aiurea!
- Iar s-a lărgit cureaua de la mașină. - A fost reparată vineri, Maud.
Miroase a ars. Le-am verificat pe toate.
Ia-ți cutia cu scule! Repară cureaua de la mașina numărul șase.
Ta.
Ne întâlnim lunea și joia, dacă ești interesată.
La Farmacia Ellyns.
Maud.
- A ajuns ieri pachetul ăla la Barclays? - George a avut din nou probleme cu inima.
L-a livrat Sonny pentru mine azi-dimineață.
Ești gata?
Ea e fiica mea cea mare.
- Maggie. - Bună, Maggie.
Bărbații dețin toate drepturile legale asuprea copiilor noștri.
Bărbații controlează existența noastră economică.
Cine e femeia aia?
Soția deputatului. Doamna Haughton.
Vine aici de Crăciun și împarte mandarine copiilor.
Și prim-ministrul, domnul Asquith, a fost de acord să audă
mărturiile femeilor muncitoare din toată țara.
Avem șansa să demonstrăm că și femeile muncesc la egal cu bărbații
și că ar trebui să avem și noi dreptul la vot, precum bărbații.
N-ai muncit o zi în viața ta.
Ăsta e momentul vostru să ieșiți în față și să spuneți ce aveți pe suflet.
Voi alege o femeie de la spălătoria asta
pentru a-și spune mărturia la Camera Comunelor.
Cancelarul de Finanțe, domnul Lloyd George, va lua parte la audiere.
Nimănui nu îi pasă, drăguță.
Unora le pasă, doamnă Coleman, așa că taci.
Poftiți.
Mulțumesc că ai venit. Dreptul femeilor la vot.
Doamnelor, dreptul femeilor la vot. Puterea e în mâinile voastre.
- Mulțumesc, doamnelor. - Du-te acasă.
Dreptul femeilor la vot. Mulțumesc.
- Mami, mami! - Bună, copii. Lăsați-mă puțin.
O să spui ce ai pe suflet?
- Domnul Taylor e un angajator bun. - Cu tine, da.
- Retrage-ți cuvintele. - Nu pot, când totul e atât de evident.
- Lucrezi la noi de mai puțin de o lună. - Și?
Am lucrat la spălătorie încă de când aveam 13 ani.
Maggie are abia 12 ani și deja lucrează aici.
Acum ne este mai greu ca niciodată!
Trebuie să facem tot ce putem, cum putem.
Să spargem ferestre? Nu e cinstit.
Suprimă ceea ce e cinstit.
Vrei să respect legea? Atunci fă ca legea să fie respectabilă.
Așadar, Georgie... Georgie, ăsta e al șaselea.
- Da? - Ești gata? Te uiți?
Ai luat banii?
Ai văzut-o azi pe doamna Haughton? Vrea să trimită câteva femei la Parlament.
E de părere că ar trebui să fim plătite mai mult.
Era plină de aroganță.
Spune-i noapte bună regelui, George.
Noapte bună, domnule.
Bun băiat.
Haide.
Acum, tinere, inspiră adânc, te rog.
Bun băiat. Acum expiră.
Inspiră din nou, te rog.
Și acum expiră. Bun băiat.
Inspiră adânc.
Da, vine trenul de la ora 11:00, trece prin tunel.
Bun. E la timp.
Nu are nimic.
Bun băiat.
Ești sufragetă, doamnă Ellyn?
Da, dar mă consider mai mult un soldat, doamnă Watts.
Mărturiile acestor femei fac vreo diferență?
Poate. Doamna Pankhurst are o vorbă:
"Faptele, nu vorbele, ne vor oferi dreptul de a vota."
Fă o combinație.
George, îți place zahărul de orz?
Bună ziua.
- Celelalte au venit? - Nu încă. Dar te poți duce în spate.
Abur din belșug. Și îi pui două picături din asta de două ori pe zi.
Ține-l cald.
Nu, nu. Nu te costă nimic.
- La revedere. - Mulțumesc.
- Mulțumesc, domnule Ellyn. - Doamnă Watts.
Haide. Să te închidem la haină.
Administratore Burrill.
Domnule Haughton, mulțumesc că ai venit. Dânsul e inspectorul...
Inspectorul Sneed. Benedict Haughton, Ministerul de Interne.
Am fost informat în mod cert că aveți o experiență remarcabilă
de supraveghere în cadrul poliției.
Am adunat informații despre diferiți anarhiști, domnule,
inclusiv despre agitatorii din Liverpool și Manchester.
Vă pot arăta.
Acestea sunt cele mai bune camere din țară.
Sunt mult mai avansate decât cele pe care le foloseam înainte.
Mulțumesc.
Sunt suficient de compacte încât pot fi folosite și fără trepied.
Înseamnă că le putem folosi pe ascuns când supraveghem.
Așa.
Să începem cu doamna Edith Ellyn. Comandant șef. E deșteaptă.
A fost arestată de noua ori, de patru ori a fost băgată la închisoare.
E educată fără scrupule, și asta o face deosebit de periculoasă.
Și soțul ei este de remarcat, domnul Hugh Ellyn. Farmacist.
A făcut pușcărie de două ori pentru că a sprijinit activitățile soției sale.
Un membru oficial al Ligii Masculine.
Ea e o cotoroanță bătrână, doamna Violet Miller. Se plimbă mult.
A fost arestată de multe ori. A făcut pușcărie de două ori.
Ne scuipă copiii. Soțul ei e un bețivan violent.
Ea agită lumea. Își pătează mâinile. Se va folosi de zelul ei pentru a recruta.
Pentru a justifica nejustul.
- Acum... - Ea cine e?
Watts. Maud Watts. Nu am mai văzut-o până acum.
- Bună fată. Haide, haide. - Nu! Dă-te de pe mine!
O să fie bine, o să fie bine.
Știi de cine-mi place.
Înapoi la muncă. Du-te! Pleacă de aici.
Ce voiai, Maud?
Ne mai trebuiesc 14 săpunuri.
De ce nu i-ai spus contabilului?
Nu vreau să se mai întâmple ce s-a întâmplat adineauri, ai auzit?
Îmi amintește de tine când erai mică.
Doamnă Miller, mi-a spus o păsărică că ai fost aleasă să-ți spui mărturia
- domnului Lloyd George. - Mâine.
Lasă dreptul de a vota bărbaților, bine, doamnă Miller?
Și noi vă vom lăsa să stați acasă, la cratiță.
Mi-am făcut deja orele. Am lucrat până mai târziu marți și joi.
O să mai dea Maggie încă o dată cu mopul și pentru mine.
Spune-i domnului Miller...
Că-ți dau eu o mamă de bătaie și-ți bag mințile în cap, dacă el nu vrea.
Ne băgam și noi. O să-i prindă bine, nu?
Violet.
Vin cu tine mâine...
Să-ți aud mărturia.
Maud... Ce faci?
Doar o să ascult.
Vrem dreptul de a vota!
Violet. Unde ai fost? Te-am așteptat...
- Violet. - Nu e nimic. Sunt bine.
- Doamna Haughton e înăuntru. - Atunci, hai înăuntru.
Doamnă Miller...
Draga mea...
Urmează procesul spălătoriei Glass House.
Uniunea Țesătorilor Sheffield, pregătiți-vă. Voi urmați după.
Nu-ți poți spune mărturia arătând în felul acesta.
Veți fi audiați pe rând.
- Sunt bine. - Nu, doamnă Miller, nu sunteți.
Lloyd George te va da afară și ce vei spune?
Spălătoria Glass House.
Maud.
- Vorbește tu în numele meu. - Nu pot.
- Totul e notat. - Nu, nu mă pricep...
- Trebuie doar să citești. - Te rog, cere-i altcuiva asta.
- Altcineva poate s-o facă mai bine ca mine. - Le poți spune tu.
- Nu mai avem timp. - Spălătoria Glass House, vă rog.
- Violet... - Poți s-o faci.
Poți s-o faci. Spune-le.
Succes, Maud.
Puteți începe, doamnă Miller.
Watts.
Sunt doamna Watts, domnule.
Doamna Miller nu poate să...
Am mărturia dânsei.
Și tu lucrezi la spălătoria Glass House în Bethnal Green?
Acolo m-am născut.
Atunci aș vrea să aud mărturia ta.
Nu știu ce să spun.
Mama ta a lucrat la spălătorie?
De când avea 14 ani.
Mă căra în spate sau mă băga sub o cadă de cupru dacă adormeam.
Toate femeie care aveau copii atunci au făcut asta.
- Angajatorul tău a permis asta? - Te primea înapoi când voiai tu să vii.
- El? - Domnul Taylor.
Mama ta încă mai lucrează la spălătorie?
A murit când aveam patru ani.
Înțeleg.
S-a răsturnat o cadă de cupru pe ea și a opărit-o.
- Dar tatăl tău? - Nu l-am cunoscut.
Și ai lucrat pentru domnul Taylor...
Cu jumătate de normă când aveam șapte ani.
Cu normă întreagă când aveam 12 ani.
Nu-ți trebuie multă școală să speli cămăși.
Mă pricepeam să calc gulerele. Să spăl dantelăriile delicate.
Mă pricepeam la așa ceva.
Am fost făcută șefă de sală la vârsta de 17 ani, supraveghetoare la 20.
Acum am 24 de ani, deci...
Ești tânără pentru o asemenea poziție.
Nu poți să lucrezi mult la o spălătorie dacă ești femeie.
Și de ce, mă rog?
Te doare corpul, tușești, îți termini degetele,
faci ulcer varicos, arsuri, te doare capul din cauza gazului.
Anul trecut, o fată s-a otrăvit. Nu mai poate lucra. Și-a distrus plămânii.
Și cu cât sunteți plătite?
Primim 13 șilingi pe săptămână, domnule.
Bărbații primesc 19. Și noi lucrăm de trei ori mai mult ca ei.
Ei sunt mai mult plecați, livrând hainele, deci cel puțin ei se bucură de aer curat.
Ce ar însemna, pentru tine, votul, doamnă Watts?
Nu m-am gândit niciodată că o să primim dreptul de a vota,
deci nu m-am gândit niciodată ce ar însemna.
Atunci de ce ai venit aici?
Datorită gândului că am putea.
Că această viață...
E și alt mod de a trăi această viață.
- Îmi pare rău, cuvintele mele... - Nu, nu.
Cea mai bună elocvență este cea care rezolvă lucrurile.
Mulțumesc, doamnă Watts.
Ne-am notat tot.
Vom avea un răspuns pentru dumneavoastră foarte curând.
Un amendament către proiectul de lege
ar putea forța oamenii să fie de acord cu votul.
Mulțumesc, domnule.
Să intre Uniunea Țesătorilor Sheffield.
Ai băut.
Doar un pahar de coniac. Ne-a cinstit doamna Haughton.
Doamna Haughton și-l permite.
- Am vorbit, Sonny. - Am crezut că te duci să asculți.
Violet n-a mai putut s-o facă, așa că m-au rugat pe mine.
Voiam să spun ce își notase ea, dar apoi...
M-a întrebat dacă și eu lucrez la spălătorie.
Și am început să vorbesc.
Cu domnul Lloyd George.
- Dacă primim dreptul de a vota... - Ce o să faci cu el, Maud?
O să fac ce o să faci și tu cu al tău, Sonny...
Îmi exercit drepturile.
Îți exerciți drepturile?
Ești o sufragetă acum?
- Una dintre acele instigatoare? - Nu.
Doamna Miller este.
Știi că lor le place să vorbească.
Dacă mai petreci mult timp cu ea, așa o să ți se spună.
Îți vreau doar binele, Maud.
Știu.
Asta e tot ce-am făcut până acum.
- Maud. - Violet.
Doamna Ellyn te-a invitat la ceai.
- Da? - Da.
A spus că ai trezit dinozaurii din Westminster.
- Unde sunt certificatele domnului Ellyn? - Nu are.
Tatăl său i-a lăsat lui afacerea, dar el nu a fost interesat de chimie.
Eu una chiar voiam să devin doctoriță.
Tata nu era de acord.
Încă mă pricep la diagnostice.
- Deci ești căsătorită? - De 23 de ani.
Am sperat ca într-o buni această afacere să se numească "Ellyn și fiicele."
Trebuie să avem grijă de generația următoare.
Am auzit că ai vorbit bine.
Mă gândeam să-l ducem la mare în această vară.
Nu promite nimic dacă știi că nu te ține buzunarul, Maud.
Mâinile sus.
Du-te la poze, vineri.
Dă-mi, dă-mi. Treci încoace.
Bună, doamnă Miller. Cred ca v-ați fi dorit sa fiți bărbat.
- Și tu ți-ai fi dorit să nu fi bătrân. - Hoașcă bătrână.
Treci încoace.
Urează-ne noroc.
Ar fi noroc dacă nu ai pleca și te-ai duce la serviciu.
- Du-te. - Du-te.
- Ești gata? - Da.
Poftim, Maud.
Arăți bine.
Strigați, strigați cu această melodie.
Plângeți cu vântul, căci se crapă de ziuă.
Mărșăluiți, mărșăluiți, legănați-vă de-a lungul.
Suflă larg steagul nostru și speranța apare.
- Vezi ceva? - Încă nu au deschis ușile.
A ieșit.
Prim-ministrul s-a uitat în mod corespunzător
peste toate mărturiile femeilor.
După o dezbatere atentă cu un număr de parlamentari,
foarte compătimitori cu cauza femeilor,
s-a susținut că această dovadă nu poate aduce nicio schimbare proiectului de lege.
Poftim?
Deci, femeile nu au dreptul la vot, domnule?
Da, nu au dreptul la vot.
Dar domnul Lloyd George ne-a ascultat. Și-a notat tot.
O înșelăciune. E o înșelăciune.
Mincinosule!
- Mincinosule! - Mincinosule!
- Să-ți fie rușine, domnule!
Să-ți fie rușine!
Mincinosule!
Plecați. V-ați distrat destul.
Înapoi!
Haideți!
Plecați acasă!
Nu mă împinge!
Violet!
Las-o în pace!
Nu mă răni!
- Nu! - Las-o în pace!
Treci înăuntru!
Nu, nu!
Bună ziua, domnule ofițer. Eu sunt Benedict Haughton.
- Cât costă cauțiunea? - Două lire, domnule.
Nu, Benedict, trebuie să scoți toate femeile de aici.
Nu pot fi singura care pleacă.
- Benedict, te rog. - N-o să fac asta.
- Cât costă? - Două lire de fiecare.
12 lire pentru a le elibera pe toate. Te rog, semnează-l.
- Sunt banii mei! - Ești soția mea!
Comportă-te ca o soție!
Te-am răsfățat până acum, Alice, dar asta este de-a dreptul scandalos.
Mulțumesc. Haide.
Trebuie să-mi iau fiul de la școală la ora 18:00.
Am întârziat. Va avea nevoie de ceai.
N-o să te duci acasă să-i faci ceai.
Doriți să iau legătura cu soțul dumneavoastră, doamnă Watts?
- Am arestat o sufragetă săptămâna trecută. - Nu sunt sufragetă.
O fată cu potențial.
Avea trei cărămizi în chiloți.
Lucra pentru doamna Pankhurst.
Am întrebat-o de ce o face.
A spus că așa viața ei va însemna ceva.
Este doar o muncitoare.
Nu sunt sufragetă.
Mă bucur.
Știi...
Cică modul în care femeile s-au comportat în ultimele două luni
aduce un plus argumentului că echilibrul mintal al sexului feminin
e mai mic decât cel al sexului masculin. Dar eu unul nu sunt de acord cu asta.
Nu e nicio nebunie în asta.
Ele știu exact ce fac.
Dar părerea mea nu contează.
Eu trebuie să sprijin legea, doamnă Watts.
O să vă dau un sfat și sper din suflet să-l urmați.
O să vă ispășiți pedeapsa acum.
În cel mai rău caz, o să stați o săptămână.
Apoi duceți-vă acasă la soțul dumneavoastră.
Ne-au mințit.
Nu v-au mințit. Nu v-au promis nimic. Așa că nu v-au dat nimic.
Palton.
O pereche de șosete. O gaură în șoseta dreaptă.
Nu te îngrijora, Maud. Stai liniștită.
Suntem prizoniere politice. Avem dreptul să ne purtăm hainele.
Mâinile sus.
Avem dreptul...
Vă rog.
Îmi pare rău, Georgie.
Soția ta e o rușine, Sonny.
Ar fi trebuit s-o ții sub control.
Poliția le pune în genunchi pe nenorocitele astea.
Cel puțin Maud va fi obișnuită cu asta.
Haide, Maud.
Îi e dor de băiatul ei.
Toate am fost separate de cei pe care îi iubim, Maud.
Mama.
Când eram mică, abia o vedeam.
Muncea zi și noapte,
lupta pentru mine ca să fiu educată, precum fratele meu.
Dar asta a venit cu un sacrificiu.
Uite-o pe Emily.
A fost închisă aici mai mult decât noi toate.
Face greva foamei.
Trebuie să urmăm ordinele doamnei Pankhurst.
Dacă nu ne consideră prizonieri politici, îi vom lovi până când o vor face.
Nu și Maud. E prima dată când e aici.
- Emily. - Violet.
Avem un membra nouă. Ea e Maud.
Bun venit, Maud.
Mai repede. Mișcați-vă.
Hugh.
Bun venit, doamnă Watts. Vă rog, veniți cu noi.
Trebuie să mă duc să-mi văd fiul.
Toate primim una când suntem închise pentru prima dată, Maud.
Pentru prima ta închisoare.
Mulțumesc.
Doamnă Miller, va trebuie să le plătim polițiștilor pentru felul cum ne-au tratat.
Te vom anunța când vom acționa.
Sunt acasă? Doamnă Garston!
Sonny?
- Ce face George? - Doarme.
Îmi pare rău, Sonny.
Sonny, am încercat să mă întorc cât am putut de repede, dar m-au ținut acolo...
Nu te pot privi.
- Nu știi ce ne-au făcut. - Vouă? Dar mie și lui George?
A fost poliția aici.
Am spus că nu știu nimic.
Toată strada te vorbește.
Te-am acoperit la Taylor, dar știa.
N-o să se mai întâmple.
- Mama. - Bună, scumpule.
- Treci înapoi în pat! - Du-te, scumpule. Vin imediat la tine.
- Acum. - Du-te, scumpule.
Ai mâncat?
Doamna Garston a făcut tot ce a putut și ea.
Îți fac un ceai.
Te-am așteptat până dimineață.
M-am rugat să vii acasă.
Acum sunt acasă.
N-o să mă mai faci de râs în felul ăsta niciodată!
Haide, pleacă de aici. M-am săturat de tine.
De când ai venit aici, ai creat numai probleme.
Ne vedem acasă, scumpo.
Te iubesc. E totul în regulă.
Dreptul femeilor de a vota!
Bună, Maud.
Mă bucur să te văd că te simți mai bine.
Sonny mi-a spus că ai fost bolnavă.
Totul e în regulă, știi?
Am găsit pe cineva nou să... facă orele.
Mamă.
Așteptați-mă aici. Nu durează mult.
Maud.
Violet.
E o întrunire mare vineri. Cică o să ne vorbească însăși ea.
Trebuie să plec.
Nu pot.
Trebuie să vii.
Dacă am fi avut o fată, ce nume i-am fi pus?
Margaret.
După mama.
Ce viață ar fi avut?
La fel ca a ta.
Lucrez până mai târziu în seara asta.
Spionii noștri confirmă că doresc să riposteze.
Își pun strategia în aplicare.
Contactele noastre din Lewisham ne-au spus că doamna Pankhurst se va întâlni cu ele.
- Când? - În orice moment.
Încă nu știm unde, dar sunt sigur că femeile din Estul Londrei ne vor conduce acolo.
- Emily. - Maud. Mă bucur să te revăd.
- Ai mai auzit-o vorbind? - De multe ori. E neînfricată.
Emily, ne așteaptă Edith. Ai reușit să vii până la urmă.
- Edith. - Bun, ați venit.
Trebuie să ne grăbim. E prima dată când iese afară, după luni de zile.
Vor fi pe fază să o aresteze.
Bună, doamnă Pankhurst.
- Mult noroc, doamnă Pankhurst. - Mulțumesc.
Bravo!
Prietenele mele, în ciuda Guvernului Majestății Sale,
am venit aici în seara asta.
Știu ce sacrificiu ați făcut ca să veniți aici.
Știu că multe dintre voi v-ați înstrăinat de viața pe care ați avut-o cândva.
Cu toate astea, vă simt starea de spirit din seara asta.
Timp de 50 de ani,
am muncit liniștite pentru a ne asigura că femeile vor primi dreptul de a vota.
Am fost ridiculizate, bătute și ignorate.
Acum ne-am dat seama că trebuie să trecem la fapte și să facem sacrificii!
Ne luptăm pentru ca orice fetiță care se va naște,
să aibă aceleași șanse ca frații ei.
Să nu subestimați puterea femeii de a-și defini singură destinul!
Nu vrem să fim în afara legii. Vrem să facem legile.
Fiți militante, fiecare în modul ei.
Cele care puteți sparge geamuri, spargeți-le.
Cele care puteți continua atacul asupra proprietăților publice și private, faceți-o.
Nu avem de ales. Guvernul trebuie sfidat.
Dacă trebuie să ne ducem la închisoare pentru a obține dreptul de a vota,
atunci hai să spargem ferestrele Guvernului, nu să ne terminăm trupurile.
- Prin spate, Maud. Prin spate. - Stârnesc această întrunire
și toate femeile din Marea Britanie la revoltă.
Prefer să fiu rebelă decât sclavă.
N-o lăsați pe doamna Pankhurst să fie arestată!
Nu vă dați bătute!
- Edith. - Doamnă P.
- Dragă Emily. - Doamnă Pankhurst, ea e doamna Watts.
- Maud. - Mulțumesc, Maud.
Nu te da bătută. Să nu renunți niciodată.
Nu! Dă-mi drumul!
Nu le arestați. Le vor pedepsi bărbații lor.
Duceți-le acasă.
Sonny, îmi pare rău.
Te-am crezut, Maud.
Am crezut că pot să-ți bag mințile în cap.
- Și dacă nu trebuie? - Ești mamă, Maud.
Ești o soție. Soția mea. Asta e menirea ta.
Sunt mai mult de atât. Sonny! Sonny!
Ce faci? Sonny! Son... Sonny, lasă-mă...
Sonny! Sonny!
- Pleacă! - Sonny!
Lasă-mă să-l văd pe George! Sonny?
Lasă-mă să-l văd pe George! Sonny.
Sonny!
Lasă-mă să intru. Vreau să-l văd pe George!
Sonny!
Ești o rușine!
Asta.
Asta este.
- Între doi și șase șilingi pe săptămână. - Mai bine 2-4.
Va plăti Uniunea.
Poți pleca.
Îți voi aduce niște pături și haine de la Uniunea politică și socială a femeilor.
Ei colecționează lucruri pentru femeile care...
Îmi pare rău.
Nu, nu, nu, nu, nu. Nu plânge.
Bărbații se enervează și mai tare dacă văd că asta nu te afectează.
Exersează cu mine.
Fă-o, Maud.
Și Dumnezeu va șterge orice lacrimă din ochii lor.
Și moartea nu va mai fi.
Nu va mai fi nici tânguire, nici țipăt, nici durere,
pentru că lucrurile dintâi au trecut.
Între doi și patru șilingi pe săptămână și un pat cu saltea.
Vise plăcute, Maudie.
Deci, doamna Pankhurst a ieșit puțin din ascunzătoare.
Domnilor, asta este o revoltă deliberată pe care Guvernul nu o poate accepta.
- Cine știe ce vor face în continuare. - Li s-au spus să fie pregătite.
Branșa din Estul Londrei este, în mod special, de a mobiliza.
Ar trebui să luăm aceste amenințări în serios?
Eu unul nu aș subestima aceasta amenințare. Și nici prim-ministrul nu ar face-o.
Dacă vrem să le oprim, trebuie să ne apropiem mai mult.
Sper să le găsesc pe cele dispuse să renunțe
și să le pun să se infiltreze și să ne spună mișcările celorlalte.
Am identificat cine sunt verigile slabe. Sperăm ca una dintre ele să cedeze.
Voi da aceste poze presei.
Poftim, Maud. Te-ai văzut la ziar?
Să-ți fie rușine.
"Doamna Pankhurst e nedorită."
Nu e o poză rea. Am s-o decupez.
O voi pune la mine pe perete.
Vreau să pleci, Maud.
După tot ce am făcut pentru tine.
Și cum am plătit pentru asta.
Domnule Taylor.
La ce te uiți?
Cheamă poliția!
Întoarce-te, Maud!
Vei pleca fără să pățești nimic, azi.
În schimb, o să mă ajuți.
Dacă afli ceva, îmi spui.
Tot ce știi, tot ce auzi,
chiar dacă e doar un fragment sau o bucată de conversație care e de interes.
Uită-te la mine.
A meritat-o.
- Dacă ți-aș spune... - Crezi că te ascultă cineva?
Că îi pasă cuiva? Nu le pasă.
Nu însemni nimic pe lume.
Am crescut cu fete ca tine, Maud.
Oameni care-și sacrifică viața pentru a se răzbuna și pentru o cauză.
Te cunosc.
Și ele te cunosc.
Știu cum să atragă fete ca tine. Fete sărace, fără perspective,
care vor ca lucrurile să fie mai bune.
Vă îmbracă, vă dau de mâncare și vă fac poftele
și vă spun că voi sunteți soldații de bază a cauzei.
Dar tu ești doar un material,
pentru o luptă pe care niciuna dintre voi n-o va câștiga.
Îți ofer o cale de salvare.
Accept-o.
Înainte să fie prea târziu.
Haide, George.
George, îți strici pantofii făcând așa!
Care e problema ta? Ce ar spune mama ta?
George!
Ce mă fac cu tine?
Haide.
Maud?
Am crezut că n-o să vii.
Haide.
- Deci... - Data viitoarea aranjează-i și mâna stângă.
A fost un accident.
Doamnelor, v-am spus să fiți atente când veniți și când plecați.
Știm că suntem urmărite.
Dar să sperăm cu nu se vor gândi să ne caute aici.
Mi-am dat seama că nu toate puteți face asta, deci...
Vă rog să luați o decizie acum.
Cine nu vrea să rămână, poate să plece.
Am nevoie doar de cele care se vor dedica întru-totul.
Nu veți fi judecate.
Bun, putem începe. Violet, harta, te rog.
Acum...
Am însemnat harta.
Cutiile poștale sunt culoarea roșie.
Firele de telegraf sunt culoarea verde.
Vom ataca centrele de comunicare.
Dar țineți minte, nu trebuie să rănim nicio persoană în timp ce-o facem,.
Ar trebui s-o facem dimineața, înainte să răsară soarele.
Atunci străzile ar trebui să fie libere.
Luați câte o listă cu locațiile.
Memorați-le, apoi ardeți-le.
Nu vrem să ajung pe mâinile cui nu trebuie.
George. George.
Scumpule.
Cât de încet. Georgie, poți fugi mai repede.
- Stai, stai, stai. - Fugi, fugi, fugi.
- Nu! - Așa!
Treci încoace. Ești de necrezut.
- Cine te-a îmbrăcat azi-dimineață? - Tata.
Tata.
Încă ai cămașa de noapte pe tine.
Când vii acasă?
Nu știu.
Ai făcut ceva rău, mamă?
Nu cred. Doar că nu pot să vin acasă acum.
E din cauza bolii?
Tata a spus că ai probleme la cap.
Asta nu e adevărat, George.
Poftim.
Ăsta e pentru azi.
Ăsta e pentru mâine.
Și ăsta e pentru când ne-om mai vedea. Du-te acasă.
George. Intră înăuntru.
- Nu-l mai lua, Maud. - Lasă-mă să-l văd, te rog.
Să-l las cu tine?
După ce i-ai făcut lui Taylor?
Știi ce mi-a făcut Taylor, Sonny? Ani la rând.
George trebuie să stea lângă mine.
Legea spune că e al meu, Maud.
Eu decid unde stă.
Asta e legea.
Dragă domnule Steed.
M-am gândit la oferta dumitale,
și trebuie să vă refuz.
Până la urmă, sunt o sufragetă.
Mi-ați spus că fetele ca mine nu sunt ascultate.
Nu mai pot suporta asta.
Toată viața am fost respectuoasă, am făcut ce mi-au spus bărbații.
Acum știu mai bine.
Nu merit mai mult, dar nici mai puțin decât voi.
Doamna Pankhurst a spus: "Dacă bărbații pot lupta pentru libertatea lor,
atunci și femeile pot lupta pentru libertatea lor."
George, treci în pat.
Dacă legea spune că nu-mi pot vedea fiul,
voi lupta să schimb această lege.
Ambii suntem soldați, în felul nostru.
- Haide, Maud. - Găsiți-vă un partener.
Ambii luptăm pentru cauza noastră.
- Maud. - Sunt bine.
Va trebui să participi dacă vrei să schimbi conducerea acestei țări.
- Excelent. - În regulă, Maudie.
Nu-mi voi trăda oamenii.
Tu ți-ai trăda oamenii?
Te-ai înșelat în privința mea, dacă credeai c-am s-o fac.
Cu sinceritate...
Maud Watts.
Încă o explozie în piața Cadogan. Se întâmplă prin toată Londra, domnule.
Și firele de telegraf sunt tăiate. Domnișoara Withers a fost văzută acolo.
Fă rost de un mandat.
'Neața.
Inspectore.
Aveți cam multe comprimate pentru viermișori, domnule Ellyn.
E unul dintre cei mai mari paraziți ai vieții, inspectore Steed.
Soția ta e aici?
- Edith! - Acum termin tratamentul.
Pot să intru.
Mastită. Ne vedem vineri.
Acum ești doică, doamnă Withers?
Hai să terminăm cu asta.
Am mai percheziționată și în trecut și n-ai găsit nimic, dar poți căuta din nou.
Ești o femeie foarte inteligentă, doamnă Ellyn.
Recunosc asta. Felul cum ați corupt aceste femei.
Le-ați luat și le-ai învățat să facă rău.
Sunteți arestată, doamnă Withers. Vă sfătuiesc să nu opuneți rezistență.
- Dă-mi drumul! - Afară cu ea. Haide.
Dă-mi drumul!
Vă sfătuiesc să nu opuneți rezistență. Du-o afară.
- Și eu sunt arestată? - Nu azi, doamnă Ellyn.
Nu, nu. Dați-mi drumul.
Domnișoara Withers va primi cel puțin șase luni de arest.
Eu pot rezista vreo două săptămâni, Edith, dar...
Ce vrei să spui? Nu trebuie să ne oprim.
Trebuie să continuăm. Să atragem atenția presei.
Presa ne-a disprețuit și și-a bătut joc de noi.
Fac asta pentru că se tem de amenințarea noastră.
- Doamnă Haughton. - Doamnelor.
Ai făcut rost de informația pe care ți-am cerut-o?
Casa de vară a lui Lloyd George încă nu este terminată.
Se plângea despre asta ieri seara, la cină.
E construită chiar lângă terenul de golf, la Walton-on-the-Hill,
plătită de către patronul ziarului News of the World.
O informație prețioasă. Mulțumesc.
Edith...
Vino puțin.
Doamnă Watts, cum se simte fiul dumneavoastră?
Mâine e ziua lui.
Îmi pare rău pentru tine.
Am avut încredere în soțul meu și în Guvern.
M-am înșelat.
- Trebuie să plec. - Nu pot să fac asta.
Te rog, ascultă-mă, Edith. Casa unui ministru? Întrecem măsura.
De ce? E neocupată. E goală. Nimeni nu va fi rănit.
O să fii arestată, Edith. Mereu am știut că o să întreci măsura, dar...
- Doamna Pankhurst ne-a cerut... - Doamna Pankhurst cere prea multe!
Violet. Vi!
Nu poți face asta.
Nu mă poți băga în asta și apoi să mă lași baltă.
Îmi pare rău, Maud, dar nu pot face asta.
Nu acum.
Vi.
Nu pot să-i cresc nici pe cei pe care îi am.
Când o să naști?
La vară.
Maud, îmi pare rău.
Vreau doar să-i urez la mulți ani.
- Lasă-mă măcar să fac asta. - Nu acum.
Sonny.
- Sonny. - Nu.
- Nu poți... - Ai venit prea târziu.
Ei sunt domnul și doamna Drayton.
Îl vor lua pe George.
Ce vrei să spui?
Îl vor adopta.
- Sonny... - Avem o casă drăguță.
Cu grădină...
Și tot ce îi trebuie.
Nu. George...
Nu pot avea grijă de el, Maud. Nu pot să-i fiu mamă.
Nu mai suntem o familie, Maud. Nu vrea să aibă grijă nimeni de el.
Nu pot să le fac pe toate singur.
Doamna Garston nu vrea să aibă grijă de el. Nimeni de pe aici nu vrea.
Am fost alungați, Maud. Am fost alungați.
Georgie, treci încoace. Treci încoace.
Ia-ți rămas bun și apoi lasă-l să plece.
Deschide-ți cadoul.
Georgie...
Mama ta e Maud Watts.
Să nu uiți numele ăsta,
căci te voi aștepta să mă găsești.
O să mă găsești, George?
Să nu-l uiți.
- Haide. - Nu, nu, nu!
- Haide, George. Dă-i drumul. - Nu, nu.
- Luați-l. - Mama.
Nu. Scumpul meu... Nu.
Sonny...
- Mama. - Sonny! Nu!
- Ce ai făcut? - Maud, așa e mai bine.
Ce ai făcut?
- Ce ai făcut? - Așa e mai bine.
- Ce ai făcut? Nu! Nu! - Maud!
- Ce ai făcut? - Maud...
Ce ai făcut?
- Vrei să te ajut? - Nu, mă descurc singură.
Așadar, Violet s-a retras?
Da, nu e de acord cu strategia noastră.
Prietenii noștri ne provoacă.
- Pentru a ține balanța în frâu, Edith... - Nu, nu poate fi loc de îndoieli.
Mișcarea e împărțită acum. Nici Sylvia Pankhurst nu e de acord
cu mama și cu sora ei, cu privire la strategia militantă.
Putem merge doar înainte.
Și dacă te sinucizi cu o bombă de-asta?
Ce se va întâmpla atunci cu cauza ta?
- Emily. - Ești bine?
Maud!
Hugh, pleacă.
Doamnă Watts.
Veniți cu noi, vă rog. Sunteți arestată.
Când femeile au atacat casa unui ministru,
am ajuns la o stare de anarhie care nu mai poate fi ignorată.
Tărăboiul ăsta trebuie să se oprească.
Nu mai putem aburi presa mult timp.
Au devenit din ce în ce mai interesați de femeile astea,
în timp ce noi, cei de la guvern, încercăm să înnăbușim orice poveste nouă.
Pankhurst și-a asumat vina pentru explozie și urmează să fie arestată,
în timp ce adevărații vinovați sunt liberi.
O să atragă atenția tuturor celor din închisoare.
- Am făcut câteva arestări. - Pedepsește-i pe cei vinovați...
Prin orice mijloc.
V-ați curățat bine.
N-am găsit o fărâmă de dinamită asupra voastră.
- Atunci de ce sunt aici? - O să fii acuzată.
Pentru c-ai luat parte la întruniri ilegale.
Știi că o menajeră se întorcea înapoi la casă, atunci când a explodat bomba?
Își uitase mănușile.
Dacă venea cu două minute mai târziu,
ce-ar fi făcut asta cauzei voastre?
Violența nu are discernământ! Ia și pe cei vinovați și pe cei nevinovați.
Ce îți dă dreptul să-i pui viața acelei femei în pericol?
Ce ți-a dat dreptul să stai în mijlocul unei revolte
și să privești cum femeile sunt bătute și să nu faci nimic?
- Ești un ipocrit. - Eu respect legea.
Eu nu am ajutat la crearea ei și nu înseamnă nimic pentru mine.
- Asta e o scuză. E tot ce avem. - Noi spargem ferestre,
ardem lucruri, pentru că "războiul" e singura limbă de care ascultă bărbații.
Pentru că ne-ați bătut și ne-ați trădat și nu ne-a mai rămas nimic altceva de făcut.
- Atunci trebuie să vă oprim. - Ce o să faci?
Ne închideți pe toate?
Suntem în fiecare casă. Suntem jumătate din populația planetei.
Nu putem fi oprite.
S-ar putea să mori.
Și vom câștiga.
Sylvia, mă auzi?
Au trecut cinci zile. O să mănânci acum?
Nu!
Țineți-o nemișcată.
Nu! Nu!
Felul cum sunt hrănite e din ce în ce mai barbar, domnule.
Și ce altceva putem face?
Nu ne vor convinge să le dăm ceva cu amenințările lor.
Mă tem că nu vor ceda, domnule.
Dacă una dintre ele va muri, noi vom fi trași la răspundere
și ele vor avea un martir.
Nu trebuie să lăsăm asta să se întâmple.
Căci doamna Pankhurst o să câștige.
- Bună, Edith. - Maud.
- Maud, te duc undeva cu mașina? - Mai bine nu.
Ți-am pregătit un așternut la biserică. Te va anunța Uniunea când va fi ceva.
Emily.
- Maud? - Violet.
Am auzit că dormi aici.
Niște pâine și puțină supă. Asta e tot ce ți-am adus.
Puțin câte puțin. Te va durea burta, având în vedere prin ce ai trecut.
Ai grijă ce vei face în continuare.
Dacă o să fii prinsă din nou, or să te închidă cel puțin doi ani.
- Poate chiar și mai mult. - Violet.
Sau poate că vei păți ceva mai rău.
Maimuțico.
George obișnuia să mă lovească toată ziua.
Ce face Maggie?
Lucrează non stop la spălătorie.
Ea e singura care poate aduce bani acum.
Haide, ia de mănâncă ceva.
- Când au atacat? - Dis de dimineață. Au făcut 6 arestări.
Edith, ce cauți aici? Nu te simți bine.
Se va ține o rugăciune pentru doamna Pankhurst în seara asta,
la Westminster Abbey.
De data asta n-o să mai supraviețuiască în închisoare, Maud.
- Regele trebuie s-o grațieze. - N-o s-o grațieze, Emily.
- Atunci trebuie să-l forțăm. - Cum, când Guvernul cenzurează presa?
Uite, un singur articol despre explozie.
Cum ne facem auzite?
Trebuie să ne tragem puterea una de la cealaltă.
Dacă trebuie să atragem atenția lumii...
Ne ducem direct la Rege. Facem ceva ce nu poate ignora.
Edith, ești prea slăbită ca să înduri iar închisoarea.
Prostii, Hugh.
- Maud, te rog. - Are dreptate.
Orice atac violent o slăbește. Inima ei nu mai poate duce.
Maud.
Este o cursă de cai miercurea asta.
Regele o să fie prezent.
Vor fi mii de oameni acolo.
N-o să reușiți să treceți nici măcar de poartă.
Printre atâta lumea, vom trece neobservate.
Ne vom flutura steagul în fața camerelor de filmat.
- Calul Regelui... - Va fi al treilea la paradă.
- Gata. - Lumea va fi cu ochii pe noi.
Maud, indiferent de risc, nu trebuie să dăm greș.
Vreau să ai asta.
Edith mi-a dat-o.
Ne-a inspirat pe multe dintre noi.
- Mulțumesc. - Deci...
Ne vedem mâine?
Mâine.
Acestea sunt ultimele noutăți de la spionii noștri, domnule.
Domnișoara Maud Watts.
Doarme în biserica Sfântul Paul.
Hugh, suntem gata.
Am nevoie de două miligrame de tinctură de sare rece, te rog.
Nu puteai să termini comenzile aseară?
Ce ai spus ca voiai? Sare rece...
Hugh?
Hugh!
- Dă-mi drumul. - Nu pot.
- Ce vrei să spui? - Îmi pare rău. Ai făcut destule!
O să întârziem. Te rog, dă-mi drumul.
Inima ta nu mai poate duce asta, Edith.
Nu-ți pot da drumul. Îmi pare rău.
Spre stânga, vă rog. Doamnelor și domnilor, spre stânga, vă rog.
Pregătiți-vă biletele.
Pregătiți-vă biletele, doamnelor și domnilor.
- Unde-i Edith? - Nu era la gară.
Domnișoară, doriți să treceți la portița cealaltă? Coada este mai mică.
Mulțumesc.
- Majestate! - Iată-l.
Acela e regele.
Majestate!
Acum.
- Majestate! - Vă rog, uitați-vă încoace.
Majestate.
Îmi pare rău, domnișoară. Aveți nevoie de carte verde pentru a intra pe padoc.
Vă pot ajuta?
Mulțumesc frumos, domnule.
Scuze.
Vom găsi altă cale.
Pardon. Scuzați-mă.
Mulțumesc.
- Lăsați-l să treacă, vă rog. - Scuzați-mă.
Urmează-mă.
Scuze. Scuze, domnule.
Emily.
Scuzați-mă.
Pardon. Scuzați-mă.
Scuze, scuze, scuze.
Scuzați-mă. Emily.
Nu te da bătută! Continuă să lupți!
Emily!
Maggie!
Maggie. Haide, scumpo. Haide, Maggie, să plecăm.
- Ce faceți, doamnă Watts? - Să plecăm.
Unde mă duceți?
Halt!
Scuze, scuze.
Înapoi la muncă!
Ellen, răspund eu.
- Maud. - Ea e Maggie, fiica Violetei.
Poate spăla hainele și coase.
Face un guler impecabil și poate face și curățenie.
Intră, Maggie.
Să fii cuminte.
- Să nu răspunzi înapoi. - Maud.
Intră, Maggie. Eu sunt doamna Haughton.
"Femeia rătăcitoare merge departe să caute tărâmul libertății.
Cum o să ajung acolo?
Rațiunea răspunde:
"Există doar un singur mod și doar unul.
Prin muncă grea și prin sudoarea suferinței.
Altă cale nu există."
Femeia...
După ce a renunțat la toate lucrurile pe care le strânsese, spuse:
"De ce mă duc spre acest tărâm îndepărtat la care nimeni nu a ajuns?"
"Sunt singură."
"Absolut singură."
E în toate ziarele.
Cică lumea va ieși în stradă.
Continuăm, Edith.
Tu m-ai învățat asta.
Iei tu asta?
- Daisy. - Mulțumesc.
E aproape ora 13:00, Maggie. Ia-ți mănușile și ajut-o pe doamna Ellen.
Și Rațiunea i-a spus:
"Liniște. Ce auzi?"
Și ea spuse:
"Aud pași."
"Zeci de mii de pași și toți se îndreaptă încoace."
"Sunt pașii celor care te vor urma."
"Condu-i.'"
MOARTEA LUI EMILY WILDING DAVISON A FOST TRANSMISĂ PESTE TOT ÎN LUME.
A ATRAS ATENȚIA ÎNTREGII LUMI ASUPRA LUPTEI FEMEILOR PENTRU DREPTURILE LOR.
A FOST O LUPTĂ CARE A CONDUS LA ÎNCARCERAREA A PESTE O MIE DE FEMEI BRITANICE.
ÎN 1918, DREPTUL ALA VOT A FOST ACORDAT UNOR ANUMITE FEMEI DE PESTE 30 DE ANI.
ÎN 1924, LEGEA RECUNOAȘTE DREPTURILE MAMELOR ASUPRA COPIILOR LOR.
ÎN 1928, FEMEILE AU OBȚINUT ACELEAȘI DREPTURI DE VOR, PRECUM BĂRBAȚII.
DREPTUL FEMEILOR LA VOT ÎN ALTE PĂRȚI ALE LUMII:
1893 - NOUA ZEELANDĂ. 1902 - AUSTRALIA. 1913 - NORVEGIA. 1917 - RUSIA.
1918 - AUSTRIA, GERMANIA, POLONIA. 1920 - AMERICA.
1932 - BRAZILIA. 1934 - TURCIA. 1944 - FRANȚA. 1945 - ITALIA.
1949 - CHINA, INDIA. 1953 - MEXIC. 1971 - ELVEȚIA. 1974 - IORDANIA.
1976 - NIGERIA. 2003 - QATAR.
2015 - FEMEILOR DIN ARABIA SAUDITĂ LI S-AU PROMIS DREPTUL DE A VOTA.
Traducerea și adaptarea: Al_Mic (Subtitrări-Noi Team)
Revizuire: muLineZu